20.04.2024.
Недавно је изашло треће издање књиге прича биографског карактера, Додир, монаха Теодосија Хиландарца. Књигу можете наћи у следећим књижарама: Задужбина Светог манастира Хиландара, Милована Глишића 1а, Сењак, Београд (9-16 часова радним даном); Продавницама СПЦ у Београду; Делфи; Службени гласник; Библос, Риге од Фере 2, Београд; Алиса у земљи књига, Трг Јована Цвијића 12б, Лозница; Ризница, Тржни центар Видовић, Јеврејска бб, Бања Лука. Поручивање преко интернета: https://delfi.rs/knjige/207986-dodir-knjiga-delfi-knjizare.html https://biblos.rs/knjizara/dodir/ https://ananas.rs/proizvod/dodir/1142211 Поручивање телефоном на број 011/715-91-40. Плаћање се врши поузећем. У свом осврту на књигу о. Теодосија, историчар уметности Вучина Бурић, рекао је следеће: ДОДИР У ДУШУ У години која ми је, када је о читању реч била плодна као ретко која до сада, на крају сам просто као награду и круну овог читалачког задовољства, дошао до књиге прича, монаха Теодосија Хиландарца, „Додир“ и читајуићи ове приче, признајем, додирнуо сам саму лепоту! Лепота ових прича је у њиховој једноставности, без сувишних момената, без патетике и тешких речи, Теодосије нас уводи у магични свет детињства, одрастања и сазревања, у идиличне мотиве Мачве која се пред његовим очима мењала, а опет у много чему остајала иста. Ове приче и кад доносе снажне емоције и узбудљива дешавања, делују тако умирујуће, скоро терапеутски. Казивање монаха Теодосија је тако питко и пријемчиво, а тако уверљиво и сугестивно, живописно и омамљујуће. Свака прича носи низ слика и призора нежних нарација које обликују наш доживљај и чврсто везују пажњу читаоца. Има ту животне радости и весеља, али и опорих сцена, горких залогаја, туге и бола, како то већ живот уме да режира, а Теодосије је свему дао меру и смисао. Мачва је верно и суптилно представљена, са пуно љубави...
19.04.2024.
За потребе бродског превоза до Свете Горе, компанија „Агиоритикес грамес“ (Αγιορείτικες Γραμμές), набавила је нови такси глисер, који је уз сагласност Светог манастира Хиландара, назван „Тројеручица“ („Παναγία Τριχερούσα“). Глисер посвећен хиландарској игуманији, Пресветој Богородици Тројеручици, има 8 места и до Атоса плови из луке у Уранополису. Хиландарски игуман, архимандрит Методије, извршио је чин Малог освећења воде и благосиљања овог глисера на хиландарском пристаништу. Догађају је присуствовало највише руководство предузећа „Агиоритикес...
18.04.2024.
У свечаној сали Градске општине Звездара 17. априла у 18.00 часова представљена је капитална фотомонографија ”Света Гора и Светогорци”, Славомира Војиновића. О Светој Гори, Светогорцима, Манастиру Хиландару, књизи и аутору говорили су академик Матија Бећковић, др Бојан Миљковић, виши научни сарадник Визaнтолошког института САНУ, Дејан Ристић, уредник богословских издања Светог Манастира Хиландара, и аутор, који је описао сложеност и захтевност подухвата да би његов дугогодишњи труд резултирао оваквом књигом. Захваљујући се свим сарадницима и добротворима, посебно је истакао допринос монаха Милутина Хиландарца и г. Владана Сеферовића. Г. Дејан Ристић, из Задужбине Светог Манастира Хиландара, пренео је поздрав и честитке хиландарског игумана и братства: ”Припала ми је изузетна част да, по благослову Игумана архимандрита оца Методија и отаца Светог Манастира Хиландара, учествујем данас у овом свечаном догађају представљања капиталне фотомонографије уваженог фотографа – светлописца г. Славомира Војиновића. Пре свега преносим свима поздрав и благослов хиландарског Игумана и братства, који честитају аутору и заједно са њим се радују овој квалитетној, садржајној и лепој књизи о перивоју Мајке Божје и његовим житељима. Света Гора је држава у држави. Владар те јединствене, необичне и чудесне државе је Мајка Божја – жена, благословена међу свим женама, којој је посвећено полуострво Атос. Национална химна ове државе је песма – молитва Богородици Аксион естин, Достојно јест, коју је, по предању, дописао анђео и отпевао је калуђеру коме се јавио, тако да се она до дана данашњег свакодневно пева у Протату, баш онако како је анђео отпевао. Матерњи језик и дисање ове државе је молитва – непрестана, умносрдачна, исихастичка, са трезвеним умом и насладом у срцу, а храна којом се хране њени житељи, и коју износе и...
07.04.2024.
Високопреподобни архимандрит Методије учествовао је у прослави храмовне славе светогорског манастира Ватопеда – Благовести. По древној традицији, на дан славе братских манастира Ватопеда и Хиландара, игумани почасно уступају место један другоме. То се збива сваке године, када за славу манастира Ватопеда – Благовести, хиландарски игуман симболично преузима игуманску част, а такође и ватопедски игуман то чини за славу Хиландара на празник Ваведења. Светом Литургијом началствовао је Његово Блаженство Архиепископ аустралијски г. Макарије, Васељенске Патријаршије. Десну певницу предводили су архимандрит Херувим Циноглу и архиђакон Хризостом из Митрополије Трике, Грчке Православне Цркве. За левом певницом појала је ватопедска братија и учитељ музике Георгије Константину. Извор и фото:...
29.02.2024.
На свечаном пријему одржаном 29. фебруара 2024. године у Патријаршијском двору у Београду, Његова Светост Патријарх српски г. Порфирије је уручио орден Светог Саве трећег степена академику Мирјани Живојиновић из Београда. У одлуци Светог Архијерејског Синода, коју је прочитао протојереј Ђорђе Стојисављевић, шеф Кабинета Патријарха српског, наводи се да се високо одликовање Српске Православне Цркве академику Мирјани Живојиновић додељује у знак признања за целоживотно постојано опредељење за живот у вери Светог Саве нарочито показан неуморним ширењем светосавске мисли и културе својим научно-истраживачким радом у Отаџбини и расејању. Уручујући високо одликовање Српске Православне Цркве, патријарх Порфрије је истакао: – За мене је велики благослов да у име Светог Синода могу да Вам уручим орден Светог Саве за Вашу љубав према својој и нашој Цркви и за посвећеност у раду о Светој Гори и нарочито о манастиру Хиландару. Света Гора је монашка држава, простор у којем живе само монаси. У духу модерног времена тешко је разумљиво и готово неприхватљиво да постоји неки простор и неко место у које не улазе жене, као што са друге стране имамо женске манастире у којима постоје простори у које не улазе мушкарци. У духу данашњег времена то је често апсолутно неприхватљиво и неразумљљиво. Када се размишља о Светој Гори и када се говори о монасима често се – због неспособности да се разуме о чему се ради, а као што рекох и неретко због тога што се не жели да то буде прихватљиво – бришу вредности и речи Јеванђеља, тј. оно што јесте воља и промисао Божји о човеку доживљава се као страно. Када говоримо о монаштву и Светој Гори ми говоримо о тежњи и...
27.02.2024.
У Светој царској српској лаври Хиландару свечано је прослављена ктиторска слава, празник Преподобног Симеона Мироточивог. Игуман Методије са братством дочекао је дан уочи славе игумана Светог манастира Каракала, архимандрита Филотеја са каракалским монасима. У беседи коју је игуман Филотеј произнео у цркви, заблагодарио је игуману хиландарском и братији на гостопримству и изразио је радост јер заједно славе Преподобног Симеона Мироточивог, који заједно са сином својим, Светим Савом, архиепископом српским, представља понос овог историјског Светог манастира, али и уздање и благодат побожног српског православног народа. Обновио је сећање, и након осам векова, на доброчинства Светог Саве према светогорском манастиру Каракалу. Навео је део житија Светог Саве које је написао Свети владика Николај, у коме се описује догађај када је Свети Сава помогао братији њиховог манастира: „У историјату вашег Светог манастира, Свети игумане и поштовани оци, који је написао Свети Николај Велимировић, наводе се следећи историјски подаци који сведоче о великим доброчинствима према Светом нашем манастиру Каракалу. Стефан, велики жупан, послао је значајну своту новца Сави да га раздели за покој душе њиховог оца. Свети Сава га је употребио у најбоље сврхе, спасивши три славна светогорска манастира, Свети манастир Каракал, Ксиропотам и Филотеј. Манастир Каракал је имао значајан дуг према Великој Лаври, а будући да није могао да плати, како не би изгубили своју независност, братство Каракала молило је братство Лавре да им укаже милост. Они су, међутим, преузели манастир Каракал у своје власништво и протерали игумана и братство. У несрећи која их је задесила, монаси Каракала обратили су се за помоћ Светом Сави. Када је Свети Сава чуо за њихове недаће одмах је у целости исплатио њихов дуг према Великој...